Оновлення концепції розвитку аграрних підприємств ЄС за природоохоронними стратегіями (досвід Німеччини) - Жовновач, Р.І.; Шаталов, О.В.; Рябка, В.А. (Центральноукраїнський науковий вісник. Економічні науки, 2024)
У статті досліджується досвід Німеччини у напрямі оновлення концепції формування доходів виробників аграрної продукції як практики комбінування сучасних екологічних вимог з традиційними економічними стимулами. Поступовий перехід від інтенсивного виробництва до сталого сільського господарства у цьому випадку знаменується інтеграцією екологічних принципів у процеси виробництва та розробкою механізмів компенсації агровиробникам екологічно дружніх практик. Метою публікації є комплексне дослідження пропозицій щодо оновлення механізмів та інструментів формування доходів фермерів в умовах екологічної трансформації аграрного сектора країни. Аналізуються діючі схеми підтримки аграріїв у процесі впровадження ними практик, що мінімізують негативний вплив сільського господарства на довкілля і сприяють переходу до більш стійких моделей виробництва. Реалізується дослідницький проєкт оцінювання впливу стратегії Green Deal на фінансову стабільність німецьких виробників аграрної продукції, комплексного аналізу політики загальнонаціональної, земельної та громадської підтримки, доступних різновидів субсидій, дотацій та екологічних стимулів. Стверджується, що спрямовані на забезпечення сталих джерел доходу для реально господарюючих фермерів, одночасно такі, що містять відповіді на виклики та потенційні можливості адаптування господарств первинної ланки до нових екологічних стандартів, запроваджувані природоохоронні стратегії слугують основою для формування рекомендацій щодо шляхів інтегрування ефективних елементів європейської ініціативи до системи регулювання доходів з метою підвищення конкурентоспроможності аграріїв України. Зважаючи на ту обставину, що використання ефективних пілотних практик Німеччини має перспективи суттєвого підвищення рівня стійкості вітчизняного фермерського господарювання до кліматичних змін, визначаються рамкові обмеження щодо використання природоохоронного підходу, який у ідеалі повинен одночасно забезпечувати постійні робочі місця в галузі та зберігати екологічну основу аграрного виробництва, відповідати очікуванням споживачів щодо сталого та здорового ведення господарства. Формуються вимоги до нової парадигми управління процесами формування громадських благ в рамках комбінованої природоохоронної аграрної політики, що спрямовується на виробництво екологічно чистої продукції і отримання належного доходу, незважаючи на сталу та жорстку раціональну конкуренцію